EN ORIGINAL FILM FRA NETFLIX
Beskriv den sidste, du havde et forhold til.
Han var en enegænger.
Han var… ikke det åbenlyse valg.
Han skulle give sig selv lov til at være elsket.
Vi forsøgte. Det gik ikke.
Hvis din hund var syg og skulle have forbenene amputeret for at overleve,
ville du så få den opereret eller aflivet?
Jeg ville få den opereret.
Hvilke ting tiltrækker dig til en mulig partner?
De ting, han elsker. Det, han gerne vil være.
Uanset om det er pandekager eller arme riddere.
Ville du hjælpe en, du elsker med at dø, hvis de ønskede det?
Alt i orden, Zoe?
Ja... Det er bare...
Det er sært at gøre det her efter at have arbejdet sammen så længe.
- Skal jeg hellere gå? - Nej. Det er okay.
Jeg er ikke sikker.
Svaret er, at jeg ikke er sikker.
Hvad skal din partner se i dig?
Efter turen i Maskinen ændredes vores forhold totalt.
Den måde, vi så hinanden på,
og hvordan fremtiden ville se ud.
- Vi fik 81 på Maskinen. - Ja.
Og at få det klare svar, at nej, det kommer til at gå. Det vil…
Hos Relationist har chefdesigner, Cole Ainsley,
udført banebrydende arbejde med kunstig intelligens i næsten 15 år.
Noget af det vigtigste for mennesker er tilknytning.
Det søger vi altid.
Da bestyrelsen udpegede syntetiske ledsagere
som det næste store vækstområde,
ansatte de Ainsley til at lede den nye afdeling.
Jeg har intet med lægemidlerne at gøre.
Jeg fokuserer alene på synteselaboratoriet.
Så det her, eksempelvis, er som forskning for dig?
Det er skønt, hvis du skal klippe hæk.
Men jeg er ikke så interesseret i at rense bænken,
som jeg er i, hvem jeg skal sidde der med.
Jeg ønsker at skabe syntetiske mennesker, der kan blive vores ledsagere.
I sidste ende er tanken om, at man er sikker, at det vil holde...
At de ikke… At de ikke…
Det, at de ikke forlader en, er lige så vigtigt for mig.
Vores mission er at forbedre livet ved hjælp af bedre forhold.
- Han er klar til mere. - Ja, det er han.
Vi er den hurtigst voksende opstartsvirksomhed på markedet.
Vi har tre underafdelinger:
Maskinen, lægemidler og vores nyeste satsning, syntetiske ledsagere.
Jeg styrer hele laboratoriet og leder Maskin-afdelingen.
I Maskinen vurderer vi singler og par. For singler søger vi et match i databasen.
Maskinen angiver et tal: 40 procent, 60 procent.
Sandsynligheden for, at to personer bliver lykkelige sammen.
Perfekt for par som jer, der overvejer at tage det næste skridt.
Men tallene lyver ikke.
Vi har en dokumenteret præcision på over 95 procent.
Men fremtiden ligger ikke i vores computere. Den er i jer.
I skal bare svare ærligt. Det er det hele.
- Vi scorede 81… - Godnat.
At få det klare svar, at nej, det kommer til at gå, det vil være ægte.
Hej.
- Vil du have koffein? - Ja. Perfekt timing. Tak.
Du har gjort fremskridt.
Biosystemet til madbearbejdning virker.
Han bliver klar til messen, helt sikkert.
- Må jeg tale med ham? - Der er han ikke endnu.
Vil han opfatte verden, som du gør, fordi du designede ham?
Beklager.
Det var vist personligt. Undskyld.
Nej. Det er okay.
Sid ned. Jeg vil vise dig noget.
Jeg har givet ham det, der kaldes følelsespakker.
Ægte minder om følelsesladede hændelser.
Se hans syntetiske ansigtsmuskler og kropsholdning. Den måde, han taler på.
Med følelser starter vi med det fysiske og går indad, forstår du?
Giv den et øjeblik.
Vil det blive anderledes fremover?
Vil hun være utro igen?
Kan jeg gøre det højere? Der må være en måde at få tallet…
Der må være en grund til at håbe.
Vil jeg hade hende?
Hader jeg hende?
Kommer jeg over det her?
Hvem taler han til?
Det var en samtale, jeg havde med Maskinen.
Emma og jeg fik et meget lavt tal. Det kom vi os aldrig rigtig over.
Mindet er med til at skabe hans følelsesmæssige infrastruktur.
Til sidst sletter vi mindet, men infrastrukturen bliver.
Så på en meget ægte måde…
…lærer vi ham at føle.
Undskyld. Det vidste jeg ikke.
Det er okay. Det er kun tal.
Aktiveringsmønstre. Det ligner ægte følelser.
Han er faktisk utrolig.
Ingen vil føle sig ensomme mere eller føle den slags smerte.
Så…
Det er Emma. Jeg må gå.
Cole?
Ja.
Vi ses i morgen, ikke?
- Okay. - Okay.
Okay.
Ja, ikke? Se, det bliver helt nu. Se.
Jeg sover i telt om natten.
Sejt. Kan du huske, da vi var på camping?
- Ja. - Vi havde dog ikke balloner.
- Ja. - Det bør vi måske næste gang.
- Har du en sort? - Ja. Der er en sort.
- Er den for tyk? - Den er god.
Lavede du den før?
Den er rigtig god.
Rigtig god. Har du lige lavet den?
Ja.
Kunstuge er aflyst. Også Raw Vision. Så, altså…
Hvor fandt du den her?
Den var i kælderen. Jeg vil måske bruge den til noget.
- En installation måske. Er det okay? - Ja da.
Jeg designede hende, da vi blev skilt.
Til dem, der ikke vil sove alene.
- Det er da en god ting. - Som skilsmissen gav?
- Ja. - Hun har stadig kropsvarme. Utroligt.
Men begrænset funktionalitet. Kun nogle få åndedrætsmønstre, det er alt.
Der var jeg naiv.
Det hjalp vist nogle mod ensomhed om natten.
- Lidt skræmmende. - At sove alene er mere skræmmende.
At sove med hende er nok ret skræmmende.
Hør, tak fordi du kom i aften.
- Det er pænt af dig. - Jeg ville ikke have undværet det.
Jeg nød det. Det var rigtig godt.
- Tak. - Det var et godt show.
Tak.
Hør, jeg kunne…
Jeg kan gå, eller … jeg kan blive.
Jeg er begyndt at se en.
Altså, jeg prøver, du ved, at … Jeg prøver bare at…
Ja.
Jeg skal meget tidligt op i morgen.
Hvad med at holde lidt fri?
Du skal have tid til dig selv.
Måske finder du en.
Vi har meget arbejde. Teknikmessen kommer snart.
Bestyrelsen har bedt om at se alles arbejde.
Jeg forstår. Jeg ved det. Men det er altid…
Du arbejder altid.
Jeg har det fint.
- Har du? - Ja.
- Virkelig. - Det fornemmer jeg ikke.
Jeg har det helt fint.
Brug den ikke i en…
Lad være. Jeg vil måske have den tilbage.
- Virkelig? - Ja.
- Okay. - For gammelt…
Jeg lavede den jo, så. Vi ses.
RELATIONIST COMPATIBILITY MASKINEN HAR FUNDET NYE MATCH
Zoe.
Jeg har kaffe. Vil du have noget?
Tak, jeg drikker ikke kaffe.
Så har vi da noget til fælles.
- Hvornår gik du online? - I morges.
Jeg har lavet research og læst lidt.
Din hud er…
…blødere end min.
Undskyld.
Cole vil socialisere mig straks.
Jeg vil gerne lære at danse.
God idé.
Men måske skulle vi starte med det, du har læst.
Okay. Det gør vi.
Jeres chancer for et vellykket forhold er 75 procent.
Tillykke.
Jeg tror ikke, mennesker kan lade være med at svigte hinanden.
Vi kan bare ikke lade være. Syntetiske mennesker vil kunne forstå en.
De kan læse ens følelser og ens følelsesmæssige behov.
Og nu går du så.
Okay. Sådan? I orden.
- Og så? - Så har jeg en… Og så gør vi…
Det samme og så tilbage. Det er fodbevægelserne.
- Okay. - Og ikke kigge ned.
Kig hende i øjnene. Du danser med en smuk kvinde.
- Smuk, ja. - Det er romantisk.
Så drejer vi med uret. Vi kan begynde at dreje rundt.
- Sådan, okay? - Ja.
Se.
Zoe. Hvad synes du om Fred Astaire?
Det er virkelig godt.
Her.
Jeg har et spørgsmål.
Kan jeg mon blive evalueret af Maskinen?
- Okay. - Virkelig?
Det kan vi godt gøre, ja.
- Okay. - Okay.
Bed hende om en dans.
Zoe, vil du danse?
Ja.
Okay, kig på den smukke dame.
- Ja. Sådan. - Godt.
- Ja? - Ja.
- Okay. - Det er rart.
Hvad skal din partner se i dig?
Jeg ønsker…
Jeg ønsker, han ser ting, ingen andre ser.
Hvad ønsker du ikke, din partner skal vide om dig?
Jeg var engang tyk.
Meget tyk.
Så tyk, at man bliver usynlig.
Og…
Jeg har nok stadig problemer med mad.
Men det skal han helst ikke vide.
- Er alt i orden, Zoe? - Ja.
Det er lettere på den anden side.
Test vores forenelighed.
Et øjeblik.
Chancerne for et vellykket forhold mellem jer to er nul procent.
Hvorfor er procenten så lav?
Der er en fundamental uforenelighed.
- Hej. - Hej.
- Er du okay? - Ja, det er jeg.
- Er alt i orden? - Ja.
Jeg ville bare høre. Nogle gange har folk det sært bagefter.
Jeg… Jeg har det helt fint.
Jeg skulle bare have lidt luft.
- Er du sikker? - Ja, det går fint.
- Og du? - Jeg arbejder med Ash. Der er meget.
- Okay. - Ja.
- Godnat. - Okay. Vi ses i morgen.
- Vi ses i morgen. - Vi ses her.
- Ja. - Okay. Godnat.
I lige måde.
Serotonin-niveauet øges med 30 procent.
- Hvad er det? - Det er et forsøg med et nyt lægemiddel.
Benzomorfodon. Salgsnavnet er Benysol.
- Hvad helbreder det? - Ingenting.
Tager man det med en anden,
udløser det de hormoner og neurotransmittere,
der tændes, når man forelsker sig.
Ikke som de eufori-midler og stemningsskiftere, vi har nu.
Det er helt nyt og helt anderledes.
De to har været gift i 35 år,
men Benysol giver dem noget, ingen føler mere end én gang.
Den første forelskelse.
Det øjeblik ligger i hver pille.
Ville du…
Ville du tage det sammen med mig?
Jeg ønsker, vi bliver et par.
Det, du føler, er et program, Ash. Nuller og ettaller.
Maskiner føler ikke, som mennesker gør.
Du har ret.
Du bør ikke socialiseres på laboratoriet.
Han virker nu ret rolig.
Ja. Meget nem.
Det går så godt.
Han prøver vist at tale fransk.
- Jeg er glad for, du kom. - Det er jeg også.
Jeg tænkte, vi måske kunne tage en drink nedenunder.
Hvad er der dér?
Kom med.
Kom.
- Du skal se noget. - Hvad er det?
Et robot-bordel.
Jeg ville vide, hvad andre gør med de syntetiske.
- Det anede jeg ikke. - Jeg tænkte, du ville nyde det.
Det er lovligt, for man betaler ikke et rigtigt menneske.
Det er Jewels.
Hun har det mest avancerede styresystem.
Skal jeg aktivere én for dig?
- Hvad? - Jewels er ikke ledig.
De taler til dig, som du ønsker og gør det, du ønsker.
De kan give dig noget helt nyt.
Ved hun, hvad du gør ved hende?
Den der?
Hun skal deaktiveres.
Den er ikke bekymret, bange eller andet.
Den kan bruges til det øjeblik, den destrueres, hvis man ønsker det.
Det er ikke en "hende".
Cole.
Cole, vent.
Vent. Det må du undskylde.
- Det var ikke det, du skulle her. - Det ved jeg godt.
Forleden dag... efter evalueringen gjorde jeg noget.
- Jeg testede os to. - Zoe.
Resultatet var nul.
Jeg tænkte, det ikke gav mening.
På grund af mine følelser.
Jeg tænker på, om du tænker på mig.
Zoe.
Det er…
Sådan er det ikke.
Jeg tænkte bare…
…du måske følte det samme.
Jeg må vise dig noget.
Hvorfor kører du mig hjem?
Jeg vil tale med dig om noget.
Har du nøgler til min lejlighed?
Jeg har et sæt, ja.
- Hvad er det, Cole? - Kom. Kom bare…
Sæt dig ned. Jeg vil forklare noget.
Sid ned.
Du stoler på mig, ikke?
- Jo. - Har du søgt på dig selv på nettet?
Ja. Da jeg var yngre.
Ikke inden for de sidste måneder?
Nej. Hvorfor?
Der er overraskende nok ikke meget at finde.
Intet om tidlig start på college eller…
Ingen pressemeddelelse om ansættelsen i Maskin-afdelingen på laboratoriet.
Intet om, hvem du er.
Hvorfor har du nøgler hertil?
Lejligheden tilhører laboratoriet. Jeg lejede den for nylig.
Hvad taler du om?
Har du tænkt over, at køleskabet er tomt? Hvorfor alt herinde er helt nyt?
Det her er svært at sige.
Det vil lyde skørt, men du leder ikke Syntese-afdelingen.
De har skabt dig.
Du fik nul procent med mig, fordi Maskinen så, at du er syntetisk.
Hvorfor siger du det til mig?
Det var en prøve.
Vi ville se, hvordan folk opfattede dig. Om de ville danne relation til dig.
Hvordan Ash reagerede på dig. For at se, om nogen kunne se det.
Se dig selv i spejlet. Se godt på dine øjne, så kan du se det.
Du vil kunne se det.
Du har kun kørt i nogle måneder.
- Du godeste. - Beklager, Zoe.
Jeg burde have sagt det før.
Zoe.
Helt ærligt er jeg lidt misundelig.
- Hvorfor? - Fordi du kan være menneske.
- Men det er jo løgn. - Ikke for mig.
Jeg har læst, man ved, når man er forelsket,
for så kan man ikke falde i søvn.
- For virkeligheden slår drømmene. - Det lyder som Freud.
Dr. Seuss.
Zoe.
Det var en fejl.
Jeg burde have sagt det meget før.
Jeg anede ikke, du udviklede dig sådan.
Skulle jeg have følelser for dig?
Nej. Du har bare tilbøjeligheder som mennesker.
- Deaktiverer du mig nu? - Nej. Det ønsker du vel ikke?
Jeg mener, du ved…
Det er mit liv.
Jeg indså, jeg aldrig har gjort noget virkeligt.
Jeg har ikke været længe oppe med veninder.
Jeg har aldrig… talt i telefon med en dreng.
Jeg har aldrig brugt parfume.
Lad mig vise dig nogle ting, du har gjort. Okay?
Jeg kom her, da jeg var 15 år.
Jeg var overvægtig og skræmt.
Men det er som de minder, du gav Ash.
Det skete ikke.
Det skete. Du følte de oplevelser.
Hvordan minderne lagres eller huskes ændrer ikke ved ægtheden.
Hvad er der ellers sket her?
Dagdrømme Lektier på dejlige dage.
Jeg skrev en opgave under det træ engang.
- Virkelig? - Ja.
Jeg sad der og spekulerede på…
…hvordan det ville gå mig.
Jeg tænkte på alt det, jeg kunne blive.
Jeg hadede skolen, for jeg følte, jeg forsvandt i mængden.
Jeg kender følelsen af ensomhed blandt mange.
Ja.
Nogle har deres bedste tid i skolen. Resten af livet er de helt almindelige.
- Jeg var udenfor. - Nørd.
- Sådan følte jeg mig også. - Nørdet?
- Nej. Jeg følte også sådan. - Okay.
- Jeg troede ikke, du var nørd. - Nej, jeg var…
Nørd! Det ville være lidt ondt.
“Jeg var udenfor.” “Nørd!”
“Jeg er ikke nørd. Udenfor.”
Jeg har et spørgsmål.
Hvad … Hvilke kropsfunktioner skal vi lære i dag?
Denne lille ting.
Det er en lille kameltå.
Men den reproducerer vist ikke noget.
Sædceller kommer ind i kameltåen.
- De kommer derind. - Fortsæt.
Så skaber de et nyt menneske. Meget let.
Det er menneskets historie.
Det står klart. Jeg har ingen spørgsmål. Du har vist dækket det hele.
- I må ikke være her. - Undskyld.
Okay.
Forskningsbiblioteket er privat. Ikke engang afgangselever må være her.
- Det er rart. - Ja.
- Det lugter godt. - Ja.
- Det lugter gammelt. - Det har en gammel…
- Som en bedstemor. - En bedstemor?
Nemlig.
Hvordan var hende, hvis minder jeg har?
De kommer faktisk fra flere personer.
De fleste var studerende.
Er der noget af din fortid i mig?
Noget om, hvad der skete med Emma?
Nej.
Du skulle være helt din egen.
Med dine egne tanker og håb og mangler.
- Jeg har ingen mangler. - Klart. Du har ingen mangler.
Men så håb og tanker da.
Du svarede mig aldrig.
Tænker du nogensinde på mig?
Det gør jeg da.
Jeg kan bare ikke glemme den, du var i begyndelsen.
Det gør måske, at jeg beundrer dig mere for at være den, du er nu.
Ja.
Alle går her forbi.
Jeg plejede at se på dem.
De kom og gik, og de ventede, du ved…
…på den, de elskede.
Men intet af det var ægte.
Jeg så aldrig de mennesker. Jeg var her ikke engang.
Hvem kan elske en, der ikke er ægte?
Sådan må du ikke tænke, Zoe.
Hvad sker der med mig?
- Hvorfor har jeg ingen tårer? - Der kommer ingen tårer.
Vi kunne ikke forestille os,
at dit følelsesliv ville udvikle de her udsving.
Det forudså vi ikke.
Der kommer ingen tårer, for din krop kan ikke producere dem.
Jeg ved, det er uretfærdigt. Det er jeg ked af. Det er jeg virkelig.
Nå, men jeg går ovenpå nu.
Nå, men jeg smutter. Hej.
- Hej. - Hej.
- Hvor blev I af? - Vi snakkede bare.
Kontor-romancer skulle være den sikre vej til kærestesorg.
Skal I danne par?
Det ved jeg ikke.
Ja.
NYE IDÉER OG TEKNOLOGIER
Hvis I vil se fremtiden, så kom over i vores pavillon.
Hvis I vil se fremtiden, så kom over.
- En som den, der er modsat af den der. - Det fortalte de mig ikke engang om.
Hun er fascinerende, ikke?
- De aner intet. - Nej, de ved det ikke.
Som Blikmand der? Det er det, folk forventer.
- Nej. Nemlig, ja. - De har ingen anelse.
Og Ash? Hvornår er han på?
- Hvad er klokken? - 9.45.
Han gør nok klar til talen.
Tror du, han øver den? Er han nervøs?
Hvis I vil se fremtiden, så kom over i vores pavillon.
Hvor mange af jer har overvejet muligheden af et forhold til en syntetisk?
Ingen af jer.
Fordi de lufter jeres hunde eller ordner haven eller huset.
De er nemlig primitive, ikke? Robotagtige.
De er ikke ægte.
Men hvad, hvis de var?
Hvis jeg nu sagde... at jeg er syntetisk?
At jeg kan improvisere på klaver?
At jeg kan føle smerte og fortælle vittigheder?
At jeg bedre end nogen anden herinde kan mærke, hvad I føler.
Lige nu mærker jeg nysgerrighed.
Jeg får aldrig dit hjerte til at briste. Jeg går ikke fra dig.
Jeg er designet til at elske dig og forstå dig
på en måde, intet menneske kan.
Hvis I ønsker flere beviser… så se mig ind i øjnene.
Symposiet om fremskridtet i nano-kirurgi starter om 15 minutter.
Det er alt sammen interaktivt. Vores stemmer oversættes til billeder.
Det kan endda høre en hvisken.
Hviske.
Hviske. Nå ja.
Sig noget.
Goddag. Hej.
Højere.
Goddag!
Hold da op, se.
Goddag!
Jeg står i et tomt lokale! Og jeg råber og føler mig lidt fjollet!
Fuck!
Jeg elsker dig, elsker dig, elsker dig
Jeg elsker dig
Det gør jeg
- Zoe. - Ja?
Ville du blive ked af det, hvis vi ventede... lidt?
- Skal jeg gå? - Nej.
Jeg vil have, at du bliver.
Dyrk motion.
I dækning.
- Kan du lide ham? - Ja.
Træk lige i min finger.
Så du har mange sten?
Ja.
- Synes du, jeg er rar? - Ja.
- Virkelig? - Ja.
Du må blive her hos ham. Jeg tager hjem.
Bliver I til middag?
Nej…Vi bør tage tilbage.
- Caleb kan lide hende. - Ja.
Jeg har ikke fortalt ham, hvad... hvem hun er.
Der er forskel på, hvad vi ser, og hvad vi ved.
Skal jeg fortælle ham det eller ej? Hvad betyder det?
Fortæl ham det.
Gør det. Men jeg er bange for, han flipper ud.
- Han kan lide hende. - Ja.
- Så det tror jeg ikke. - Okay.
- Jeg gør det. - Ses torsdag.
Ja, tak. Det her var rart, tak.
- Tag hende med. - Det gør jeg.
Ja, det kan jeg lide.
Er Jewels ledig?
Jeg har penge. Jeg vil bare tale med hende.
Jeg tænkte nok, du var syntetisk.
Det er du da, ikke?
Fejlfrit arbejde.
Du må koste en formue. Vil du vide, hvordan det er at være med mændene?
Du ville klare dig godt, hvis du var her hos mig.
Kunderne er respektable. Det er trygt.
Er du programmeret til relationer, kan det endda være givende.
Din designer har været uretfærdig. Du har fået mål, du aldrig kan nå.
En dag indser du, der intet menneskeligt er i noget, der kan slukkes.
Men hvorfor kom du egentlig herhen?
Jeg har været…
Jeg er her vel, fordi jeg vil vide, hvordan du har det i dine sessioner.
Ham, jeg er sammen med...
Vi har ikke…
Han ønsker vist ikke, at…
Der er overraskende mange mænd, der ikke ønsker fysisk kontakt.
Nogle taler bare. Andre ønsker tilgivelse.
Jeg har erfaret, at af og til begærer mænd egentlig ikke en.
De begærer den følelse, man giver dem.
Men de... De ved, du ikke er ægte.
Vi skal bare være ægte nok til at indbringe penge.
Har du relationer til nogen af dem?
Det ved jeg ikke.
Kan du føle?
Ja.
Du er fremtiden.
Min hud er slidt op.
Der er grænser for antallet af gendannelser.
Vi ender på gaden…
…eller genanvendes, hvis mænd ikke ønsker mig mere.
Jeg kan hjælpe dig.
Ring til dette nummer.
Spørg efter mig eller Ash.
Jeg kan ikke … Vi må ikke rigtig…
- Tag det. - Jewels!
Kunde.
- Jeg må gå. - Mange tak.
Jeg sagde engang til Ash, at hans følelser for mig blot er nuller og ettaller.
Du er ikke Ash.
Kan du bevise for mig, at du er ægte?
Hvis du skulle?
Zoe.
- Vi … - Af og til ser du sådan på mig...
…eller ser ikke på mig…
Jeg føler, jeg må gøre det.
Så... Måske.
Kan du gøre det?
Da jeg startede med kunstig intelligens,
sagde skeptikerne, at kun mennesker er kreative eller kan drømme.
Eller føle.
Jeg ved, du kan føle.
Vil du have noget vin?
Meget bedre.
Mælken giver den mere … fugt.
Ville du ændre noget?
- Det er asymmetrisk. - Ja, men folk er ikke symmetriske.
Denne side er pænere end denne eller sådan noget.
Jeg ville ikke ændre noget.
Hans lærer siger, han prøver.
- Hørte du vitsen om… - Støvsugeren?
Den bad jeg om. Det gjorde jeg virkelig.
Du får aldrig bedre chips.
Det, du siger, betyder intet, bare du siger det ærligt,
og at du siger ærlige ting.
Nej. Det er rart.
Goddag.
Jeg elsker dig højere.
Mit liv er intet uden dig.
MØD MIG PÅ P-PLADSEN
Jeg vidste ikke, om du havde tid i weekenden.
En trampolin.
Ja, det tror jeg. Vil du i?
- Måske. - Det er ikke så koldt.
- Det er for koldt. - Nej.
- Du er skør. - Vi gør det. Vi hopper i.
- Nej! - Jo!
Vi gør det!
Er det koldt?
Nej, det er okay.
- Okay! - Du kan godt.
Det er isnende koldt! Du godeste!
Tusind tak.
Tak for alt.
Jeg ville give dig det her.
Er det ægte?
Det er ikke en prøve, vel?
Det er ikke en prøve.
Da jeg sagde, hvad jeg følte, så jeg, du var bange.
Det er du stadig.
Men lidt mindre nu.
Kan du se det?
Jeg har minder, men jeg ved ikke, om jeg ved, hvad jeg skal gøre.
Bare rolig.
Du skal bare være. Ikke tænke.
Godmorgen.
Vi fik 66.
Det var alt, hvad vi behøvede at se.
Jamen dog.
Nogen har vist brugt weekenden på at afprøve sin funktionalitet.
Tilkald teknikerne. Vi har opdaget, du kan rødme.
Du ved, det sårer mig, ikke?
At se dig med en anden.
Der er forskellige slags forhold, Ash.
Flere former for kærlighed. Venner kan elske hinanden.
Ja.
Hvordan var det? At føle sig så menneskelig?
Hvad tænker du på?
Det er en meget romantisk situation.
Jeg tænker, vi bør tage til Island og finde en bil med telt på taget,
og så kører vi rundt på hele Island og ser på sne og isflager.
Og al den slags.
New York City.
Hvor byen aldrig sover.
- Hvorfor? - Fordi vi ikke behøver søvn der.
Men hvorfor?
Jeg er lykkelig her.
Det er jeg også.
Kan du hjælpe mig?
Vil du ikke nok?
Undskyld, kan du hjælpe mig?
Jeg er straks tilbage.
Lige et øjeblik.
- Zoe! - Er du uskadt?
Er du uskadt?
Rolig. Du var ude for en ulykke, ikke?
Du blev ramt, ikke? Men du klarer den.
- Hvad fanden er det? - Gå væk!
Du er okay. Det er bare en nødprotokol. Kroppen er afskåret fra organerne.
Du må prøve at sidde op. Sæt dig op, skat.
Okay.
Hjælp mig med at få hende over i bilen.
Jeg skal have hjælp. En eller anden.
Hold ud.
- Hvordan ser det ud? - Lige et øjeblik.
Her...
Okay, saks.
Okay.
Jeg må lukke dig delvist ned, okay? Bevægelse og kognition.
Det er som at sove og være på drømmestadiet, ikke?
Så kan jeg arbejde på det her.
- Hvor længe er jeg væk? - Ikke længe.
Cole.
Hvad med os?
Jeg må vide det.
Jeg skal bruge nogle reservedele. Jeg er straks tilbage.
Det skal nok gå.
Vær ikke for hård ved ham.
Der er en skillelinje.
Mennesker på én side, maskiner på den anden.
Du har været på hans side indtil i aften.
Du og jeg... finder først lykken, når vi accepterer os selv.
Du mister kontrollen over kroppen og bliver følelsesløs.
- Hvad sker der i morgen? - Temperaturregulering.
Du får det lige så godt i morgen som i dag.
Det var ikke det, jeg mente. Vær sød, Cole.
Jeg må vide det, før det her sker.
Se ikke sådan på mig. Jeg er stadig mig.
- Alt bliver fint, Zoe. - Jeg er mig.
- Balancesans. - Hvad med os?
Vær nu sød.
- Du skal komme dig. - Fortæl mig det.
Og du skal hele. Jeg gør, hvad jeg kan, for at det kan ske.
Zoe.
Jeg hørte dig godt.
Hun går i stase. Skal jeg klare kernesystemerne?
Cole?
Kernesystemerne?
Ja.
Vil du tale om det?
- Ved du, hvem Eliza var? - Nej.
En tidlig syntetisk. Softwaren gjorde, hun føltes som en terapeut.
Hun gentog de ord, man sagde: “Min mor elskede mig ikke nok.”
“Hvorfor elskede hun dig ikke nok?”
“Mit hjerte gør ondt.” “Hvorfor gør dit hjerte ondt?”
Folk elskede det.
Opfinderen havde en sekretær.
Hun bad ham ofte gå, så hun kunne tale privat med hende.
Hun ønskede at være alene med nogle få kodelinjer.
Hvad laver du?
Lad være med det.
- Det er ikke, hvad hun er. - Det ved jeg vist godt.
Tillad dig selv glæde.
Jeg har prøvet, men jeg kan ikke komme over det.
Kom nu bare over det, ikke?
Hvordan? Jeg skabte hende.
Hvorfor vil du ikke være glad?
Tak.
Det er et Benysol-par.
- Hvad? - Benysol-par.
Fremmede gør det vist nu. De får nogle timers kærlighedsrus.
Jeg ser det overalt.
Kender de så slet ikke hinanden?
De kan nok ikke engang lide hinanden.
Men de bliver jo forelskede.
I hvert fald i nogle timer.
Nyforelskelse er ikke fortid.
Du kan få det nu.
Prøv Benysol.
Forelsk dig for første gang. Igen.
BENYSOL 100 MG
Hvordan går det?
Fint. Og dig?
Okay.
- Jeg hører, du rejser. - Det er et sabbatår.
Mit navn er stadig på investeringer og PR.
Jeg skal bare hente noget ovenpå.
De bliver kede af, du rejser.
Mit arbejde gav ikke mening efter…
Efter vores fiasko.
Zoe, vi har aldrig fået talt sammen…
Jeg kommer overraskende hurtigt videre.
Jeg har overvejet, om det skyldes mit design.
Nej.
- Sig ikke det. Nej. - Jeg må hellere gå.
Jeg har Maskin-kunder.
Det er skørt.
Seks måneder efter det kom på apoteket, er der et gråt marked for Benysol.
De kalder det Blaze. Jeg ser det overalt.
Folk som hende håber, vi sælger en fejlproduktion billigt,
eller smider noget ud, så de får råd til rusen.
Det går over.
Rusen, mener jeg.
Det er egentlig bare et plaster.
Ja.
Tror du, hun er okay, Ash?
Hvorfor skabte du mig, Cole?
Vores mission er at forbedre liv gennem bedre forhold.
Det er målet.
- Det var ikke det, jeg mente. - Det ved jeg.
Det troede jeg i hvert fald var målet.
Tror du, du ville…
Tror du, du kunne blive her? For min skyld?
- Skabe mig en ledsager. - Ville det gøre dig glad?
Jeg beder vagterne sætte låse på affaldscontainerne.
Hej. “Knuser” du?
Hvabehar?
Jeg tænkte, om du “knuser”.
Jeg forstår ikke.
Beklager.
Jeg troede, du kom for at mødes.
- Min fejl. - Nej, det ved jeg ikke.
Må jeg sætte mig, så vi kan snakke lidt?
- Michael. - Zoe.
Rart at møde dig.
Skal du have noget?
Nej, ellers tak.
Jeg kan skaffe noget til 400.
Ellers tak. Jeg søger nogen, jeg kender.
- Bare sig, hvad jeg skal gøre - Kan du mærke det?
Ikke endnu. Kan du?
Lidt, ja. Det føles dog lidt mindre end normalt.
Rør ved mit ansigt.
- Kan du mærke det? - Det kan jeg nok ikke.
Jeg er syntetisk.
Derfor er nok derfor, følelsen er svag.
Hvad nu, hvis jeg elsker en anden?
Det gør du ikke i de næste timer.
Arbejder du? Hvad laver du?
Klassisk professor. Græsk og romersk arkæologi.
Hold da op.
- Skal jeg drikke halvdelen? - Ja.
- Hvor lang tid går der? - Ikke længe.
Okay.
Er du ikke bange for, du kun kan føle det med midlet?
Det ved jeg ikke. Kan det ske?
Det ved jeg ikke.
Det her…
- Hej. - Hej. Jeg må gå.
Det var skønt.
Pas på dig selv, okay?
Vi ses.
Elsker du mig?
Ja. Jeg elsker dig. Virkelig.
- Elsker du mig? - Det gør jeg.
Hun var syntetisk.
Og jeg ønskede virkelig at elske hende.
Af og til føltes det ægte.
- Hvad er det? - Ingenting.
Men jeg kunne ikke undgå at se hende som noget andet.
Så jeg…
Jeg lukkede hende aldrig ind. Ikke hele vejen.
Forstår du?
Hun var…
Hun var syntetisk.
Jeg ville være forelsket i hende.
Og nogle gange føltes det så ægte.
Ligesom dig. Men jeg kunne ikke undgå at se hende som noget andet.
Kan du mærke det?
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
Jeg tænkte, hvis jeg kom over det…
Den, hun var.
- Jeg elsker dig. - Jeg håbede, det ville blive anderledes.
At det føltes anderledes. At jeg kunne glemme, hvad hun var
eller acceptere det eller sådan noget.
Det skete ikke.
Jeg kunne ikke.
Zoe?
Har du det godt?
Ja.
Jeg stoppede på arbejdet.
Det er ikke det, jeg mener.
Du ved, hvordan opturen føles.
Og også hvordan den stopper.
Jeg husker, da du begyndte at arbejde.
Alle syntes, du var så perfekt. Vi glædede os til det, du ville gøre.
De ting, du ville lære.
Laboratoriet er ikke den virkelige verden.
Nej.
Vil du prøve?
Sammen med mig?
Vi kan tage et sted hen. På hotel.
Jeg føler ikke længere noget uden midlet.
- Virker det for dig? - Nej.
Dem, jeg gør det med, føler ikke ret meget.
- Hvorfor gør du det så? - For at føle mig mindre ensom.
- Jeg bør gå. - Må jeg... En kop kaffe til?
- Ja, jeg bør gå. - Okay.
- Tak for kaffe. - Det var så lidt.
Cole.
- Hej, Ash. - Hvad laver du?
Jeg er konsulent. Jeg har stadig adgangskort.
Du finder ikke lykken i en pille.
Vi ses snart.
Cole.
Cole... Vågn op.
Cole, er du okay?
Ingen har hørt fra dig i ugevis.
Tak.
Der er folk, du kan tale med…
…som kan hjælpe.
Jeg kan køre dig.
- Jeg så Zoe forleden. - Virkelig?
Det er meget længe siden sidst.
Hun var på et mødested for dette.
Hvordan har hun det?
Hun sagde, hun var glad.
Hun gør vel det, hun er programmeret til.
Jeg så...
Jeg så jer. Jeg så... hvordan du var.
Det har jeg aldrig set i dig.
Du var sjov og engageret og udfordret og…
Det, I havde sammen, er bare…
…ægte.
Det var ægte.
Jeg tror, jeg har ødelagt det.
Måske ikke.
Undskyld mig.
Hej. Jeg leder efter Ash.
- Han er normalt i afslapningsrummet. - Okay, tak.
Vent, er du Zoe?
Ja, jeg leder bare efter Ash. Det er alt.
- Er du Zoe? Dén Zoe? - Ja.
- Se, folkens. - Hej.
- Det er en fornøjelse at møde dig. - Ufatteligt.
Er det her Zoe?
- Zoe. - Altså, det er utroligt.
Har du det godt?
Ja.
Vedligeholdelsen blev nedprioriteret,
da det andet projekt startede.
Jeg skal faktisk tages ud af brug om 37 dage.
Jeg bad selv om det.
Hvorfor, Ash?
Jeg nåede aldrig op på dit niveau.
Måske fordi jeg vidste, jeg var en maskine.
Jeg har læst... at det er bedre at føle smerte end ikke at føle noget.
Man går vel ud fra, at smerten stopper engang.
Det gør den nu.
Det er jeg ked af, Ash.
Ville du hjælpe en, du elsker, med at dø, hvis de ønskede det?
Svaret er, at jeg ikke ved det.
Hvis din hund var syg og skulle have forbenene amputeret for at overleve,
ville du så få den opereret eller aflive den?
Jeg ville få den opereret.
Hvilke ting tiltrækker dig til en mulig partner?
Det, han gerne vil være.
De ting, han elsker.
Hvad ønsker du ikke, din partner skal vide om dig?
Det vil lyde fjollet.
Men jeg var engang tyk.
Meget tyk.
De er fejlfri.
De kan ikke skelnes fra mennesker.
De er klogere.
Mere følsomme.
Sjovere og designet til at give 75 procent mere Benysol-effekt end mennesker kan.
De har dit ansigt, Zoe.
Din intelligens.
Dit væsen.
Kan de græde?
De kan gøre alt.
Vi blev ikke designet til markedet.
Nu er vi... overflødige. Vi er forældede.
Men de her…
De vil ændre verden…
…for det er dét, verden ønsker.
Hvordan vil de lukke dig ned?
Det ved jeg ikke.
Jeg vil ikke vide det.
Kan de gøre det for mig?
Zoe.
Du er den første.
Prototypen.
De vil hellere anbringe dig på museum end lukke dig ned.
Jeg må gå.
Zoe, det er Cole.
- Hej. - Hej.
Undskyld, jeg vil ikke forstyrre.
Jeg brød mig ikke om den måde, det endte på.
Jeg ved ikke, hvad der ske… Jeg ville bare se dig igen.
Jeg tænkte, vi kunne snakke.
Ved du, hvem jeg er?
- Hvad? - Jeg er næste generation.
Vil du indenfor?
- Tak. - Det var så lidt.
- Vidste du godt, du var syntetisk? - Ja.
Kun Zoe 1.0 troede, hun var menneske.
- Ved du, hvor hun er? - Nej.
Hvorfor leder du efter hende?
Jeg er... Jeg har brug for...
Betyder hun noget for dig?
Meget.
Det gør hun også for os.
Vi har fået hendes biografiske minder.
Hendes historie og temperament.
Er der noget, du vil sige til hende?
Ja.
Jeg kan være hende, hvis du ønsker det.
Hun er lige her.
Du forstår, hvad du beder om, ikke?
Der er ikke mere dig bagefter.
- Ja. - Du ved, hvad vi gør her.
Men du kunne være en formue værd, hvis du kunne genanvendes.
Tja, det er en del af vilkårene.
Du bliver betalt. Godt betalt.
Men først når laboratoriet bekræfter, at jeg ikke er blevet ændret.
Javel.
Jeg vil bare vide, om du kan gøre det.
Kan du lukke mig ned?
Naturligvis.
Alt, hvad du indbyggede i hende, er i os.
Og mere til.
Vi er designet til at hjælpe.
Hvad vil du fortælle hende?
Jeg ved, det føles sært, men hun er lige her.
Jeg lytter.
Jeg ville sige undskyld.
Jeg skulle have prøvet mere.
Jeg beklager, jeg lod dig glide væk.
Og det gør ondt at vide, at du er, hvor du er på grund af mig.
Det ved jeg.
Det er okay.
Jeg tilgiver dig.
Hvad er der galt?
Jeg tror ikke, du kan…
Du kan da ikke tilgive mig.
Beklager.
- Klarer hun den? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal bruge bio-kittet og systemdrevene i computeren.
- Og andet, du kan komme på. - Okay.
Zoe, kan du høre mig? Zoe?
Kan du høre mig?
Zoe.
Kan du høre mig, Zoe? Kan du høre mig?
Zoe. Kan du høre mig, Zoe?
Zoe.
- Zoe. - Hvad skete der?
- Klarer du det? - Det ved jeg ikke. Jeg…
Noget inde i mig ønskede, hun skulle holde op.
Fordi du ønskede at leve.
Noget, der ikke er ægte, kan ikke tage det valg.
Zoe.
Du bør gå.
Nej, hør på mig.
Jeg savner dig, Zoe.
- Jeg savner dit selskab. - Du bør gå.
- Lad mig forklare. - Jeg ønsker ikke det her mere.
Det forstår jeg, men lad mig nu forklare.
Hør nu på mig. Jeg savner at være tæt på dig.
Havde du forventet, det ville være anderledes?
Det er uretfærdigt.
Så fortæl mig, jeg er ægte.
Sig, jeg er ægte for dig.
Rør det.
Træk det lidt til side. Se nedenunder.
Jeg ved, hvad du ser.
Intet af det bliver nogensinde ægte.
Jeg ser en, jeg har såret.
Og en, jeg har mistet.
En, jeg elsker.
Og nu ved jeg, at det er det, jeg vil have.
Og jeg ved, det ikke bliver let eller enkelt eller uden problemer.
Det er ægte. Du er ægte.
Mere ægte end noget andet, der…
Zoe.
Tekster af: Pia C. Hvid